Aachen har sin historie, den de fleste kjenner til er om Karl den store som hadde sin residens i det som den gang var den keiserlige hovedstaden i det Karolingiske riket. Men Charlemagne er nok ikke årsaken til mine hyppige besøk i byen. Det er først og fremst restauranten «Zum goldenen Einhorn» som lokker meg og noen av mine korvenner tilbake.
En dag i juni 2011 hvor koret Grex Vocalis deltok på «Chorbienale Aachen». Vi satt utenfor «Zum goldenen Einhorn» og sang våre vakre sanger til stor applaus fra de tilsittende. Servitør Anne tilbød da på vegne av restauranten en drink til hele koret. Vennskapet mellom kor og restaurant var dermed etablert.
Carl Høgset i mental forberedelse til neste konsert. Foto: Hulda Westberg Sparbo
Her koser Grex Vocalis seg sammen med våre nye venner fra Luzern, som vi senere både besøkte og fikk besøk av. Foto: Bernhard Wamper
I årene som fulgte ble det avlagt flere besøk i Aachen og Zum goldenen Einhorn.
April 2012, tursonderinger for Øystre Slidre Sanglag som jeg den gang dirigerte
Juli 2012, Grex Vocalis´"toggruppe" på vei til Barcelona, får servering i vår mellomlanding i Aachen
Mai 2013 avla Øystre Slidre Sanglag (rØyst) en tur til Aachen og andre vakre steder i nærområdet. Dette markerte avslutningen av mine 10 år som dirigent for koret. Restauranten ble det selvfølgelige samlingspunktet.
I 2019 ble jeg invitert på jubileumsfeiring til et vennekor i Essen. Da var det naturlig å ta en snartur innom Aachen
Etter Europa i 2022 igjen ble åpnet etter koronaen slo jeg til med to interrailturer, hvor jeg på den første av dem la veien om - nok en gang Aachen.